Familien. Våre familier avgjør hvem vi er, og hva vi ikke er.
Alle forhold vi har resten av livet-
-er basert på forholdet til familiemedlemmene.
lkke noe rart at verden går til helvete!
Said...
-Jeg har lest boka di. -Du får ingen penger tilbake.
Jeg likte den. Det gjorde jeg faktisk.
-Hva vil du? -Det samme som deg.
Her ser jeg en mann som vil kødde med systemet ved hjelp av loven.
Det vil jeg også. Jeg er tiltalt for medvirkning til drap.
Rettssaken nærmer seg.
Jeg har sparket min advokat, og vil at du skal representere meg.
Jeg mener det. Tenk etter.
Tror Kareem Said at jeg er uskyldig, kan juryen også gjøre det.
Og forsvarer du en hvit mann med mine meninger,-
-blir Glynn og McManus sjokkert. Det får enorm oppmerksomhet.
Du blir kjent som mannen som setter loven foran alt annet.
Hva synes du?
Jeg skal tenke over det.
Hva faen gjør du? Er det min poesi?
Tror du at jeg fleiper? Jeg slår deg i hjel.
Stopp, begge to!
Dette er tredje opptrinn på tre uker. Du fatter visst ikke hva jeg sier.
Vår avtale gjelder ikke lenger.
-Du skal skure kjøkkengulv igjen. -Samme faen.
Glem din eksamen. Du får fortsette på skolen, men får ikke ta eksamen.
-Jenta mi kommer, mora mi kommer. -Ring og avlys det.
-Du må unngå bråk. -Drittsekken rev i stykker mine dikt.
Du blir publisert, så mange betydningsfulle personer-
-prøver å få din sak tatt opp på nytt av løslatelsesnemnda.
Noe sånt kan ødelegge alt.
Du har ikke deltatt i dopterapien på en stund.
Men jeg lar det passere. Vet du hvorfor?
Fordi du gir oss godt rykte.
Gjør du noe som forverrer vårt rykte, får du ingen ny sjanse.
Fange 96J332, Arnold Jackson.
Mr. Jackson, jeg stiller spørsmål basert på oppsummeringen-
-og anstaltens beskrivelse av deg.
Så skriver jeg en anbefaling til nemnda.
Vår samtale blir spilt inn, i tilfelle du vil anke avgjørelsen.
-Noen spørsmål? -Nei.
-Jeg har gode nyheter. -Har dere forlovet dere?
Poeten er blitt innvilget prøveløslatelse.
-Når? -Så snart du har tatt eksamen.
Og vi har bestemt at Poeten skal få holde avskjedstalen.
Gratulerer.
Vi ville fortelle det nå for å oppmuntre alle sammen.
Nå er det Poetens tur, men alle kan klare det. Jobb hardt.
Ok, da setter vi i gang.
Det blir bra for McManus. Han trenger å lære om virkeligheten.
Hei, Tim.
-Hva er dette? Et snikangrep? -Sett deg.
Hva får deg til å forlate Olympen?
Du får tre spor: G-E-D.
High school-bevilgningene strykes i neste års fengselsbudsjett.
-Men det fungerer jo. Med litt tid... -Vi har ingen tid.
Vi trenger pengene til flere voktere.
Det trengs færre voktere hvis fangene blir færre, det er hensikten med...
Jeg presenterer budsjettet den 1 5. Til da, er dette konfidensielt.
Den 1 5.? Det er tre dager etter eksamensdagen.
Jeg ville ikke at seremonien skulle bli påvirket.
-Så du skal gå på avslutningen? -Ja, dessverre. Valgflesk, vet du.
Jeg vil ikke ha noe altfor storslagent.
Det blir bare meg og fotografen. Lokalnyheter er ikke så stort, ennå.
-Hvor langt blir innslaget? -Fra 45 sekunder til tre minutter.
Jeg vil ha tre minutter. De har jobbet hardt.
Seerne skal se at det skjer noe bra på Oz. Vi sees den 1 2.
Guvernør Devlin, fengselsdirektør Glynn,-
-avgangselever, familier, venner...
Det er med stolthet jeg står her,-
-ikke bare for å markere elevenes akademiske kunnskaper,-
-men også den felles seier som alle her har bidratt til.
Elevene har lært meg at dette bare er en del av et større mål:
Å forandre livet sitt og bare se framover.
Så det er sørgelig å måtte fortelle-
-at dette kan være siste året utdannelsen gjennomføres.
l det nye budsjettet blir utdannelsesprogrammet strøket.
Avgjørelsen påvirker ikke de som tar eksamen i dag,-
-men den grobunn som de har skapt, kommer til å forsvinne.
For å uttrykke det med Chuck Ds udødelige ord:
''lkke tro på reklamejippoet.''
Jeg vil presentere vår avslutnings- taler - Arnold ''Poeten'' Jackson.
Fengslene er mange, skolene få
Våpnene er mange, hjelpemidlene små
ldiotene trives, lærerne er for få
Men jeg er fra voldens vogge, der mørket rår
Stedet som sola har vraket
Jeg har dannet en pakt med tallet 1, bokstaven A, starten på en dag
Veien, visdommen, viljen, elva, treet, bakken
Og nakken
Tråputen på foten, baksiden av låret
Et gnistrende øye som ikke gir seg over
Jeg har gitt meg i kamp med kjærlighet og hat
Helvetet her og en hildrende herlighet
Jeg har sett katastrofen, drukket Dom Pérignon og Harmageddon
Jeg har drukket hellig nektar ut av revoltens englers kalk
Fra en enkel flaske
Jeg har dødd tannløs og er gjenfødt 1 44 000 ganger
Jeg har 1 44 000 rim for hver hjernecelle
Men jeg tynes bort i en celle
Takk.
Jeg skal nå presentere avgangsklassen 1 998.
Luis Batista.
Arnold ''Poeten'' Jackson.
Timmy Kirk...
Hyggelig avslutning, ikke sant? Du stakk før kaffen og kakene?
Du synes at du er så jævla smart.
Du ber meg hit, gjør meg forlegen for offentligheten...
-Det var tanken, ja. -Du tror at jeg er sårbar, hva?
Nå som min kone forlater meg...
...korrupsjonsanklagene, kritikken for å ha satt inn beredskapstroppen.
Der jeg for øvrig reddet skinnet ditt.
Tror du ikke at jeg klarer mer?
Jeg er en enkel mann med en enkel plan.
Men det er ikke jeg. Mine fiender trodde at jeg skulle stå tiltalt nå.
For i likhet med deg undervurderte de meg og velgerne.
Velgerne og jeg har et kjærlighet-hatforhold.
De har mistanke om at jeg er uærlig og tror at jeg er utro mot min kone,-
-men kriminaliteten går ned og skattene er lavere.
Derimot har sysselsettingen økt, og middelinntekten øker.
Knights nådde sluttspillet, til og med balletten trives.
Og vi er nest best i landet angående lese- og skrivekyndighet.
Så tror du virkelig at folk bryr seg om-
-en svart gutt som har gått på dop og får diplom,-
-når deres egne små skatter skal til Yale?
Håper det smaker med kaffe og kake.
Folk oppfører seg som de gjør pga. uoppklarte ting med sine fedre.
De er forbannet på sine mødre fordi de pottetrente dem dårlig.
Folk vil hevne seg på foreldrene sine for at de fødte dem.
-Hvordan går det? -Hva vil du, Wangler?
-Stikker du i dag? -Ja.
Vil du noe, eller?
Jeg hørte diktet ditt på avslutningen, og jeg likte det.
Jeg vet at jeg har køddet med deg.
Kalt deg homse, og hånet deg for diktene dine.
-Men du er flink. -Takk.
Det er på trynet at du ikke fikk ta eksamen.
Ja, den faens McManus. Jeg måtte ringe jenta mi og forklare.
Men jeg hadde ikke hjerte til å ringe mora mi.
Hun har vært så stolt over at jeg har gått på skolen.
Og jeg har sveket henne så ofte.
Jeg ville spørre om du kan skrive et brev til henne fra meg.
-Skrive at jeg er lei for det. -Du kan skrive brev selv.
Du kan uttrykke deg, det kan ikke jeg.
Og som takk for hjelpen...
Ok... La gå.
-Har du pakket? -Nei, jeg vil ikke ta noe med meg.
lkke noe siste måltid?
lngen farvel? Bare ''vi sees, ha det bra''.
Det føles sprøtt å dra herfra...
...når alle andre blir igjen.
-Som å våkne opp av en drøm. -''Håpet er den våknes drøm.''
-Hvem sa det? Muhammed? -Aristoteles.
Han har faen meg aldri sittet på Oz.
Poeten, moren din er her.
Jeg vil takke deg. Dere begge.
Asalaam Aleikum, min bror.
Shirley, du er penest av alle de dødsdømte jentene.
-Hei, Shirley. -Takk for at du kom.
Jeg hadde kommet selv om du ikke hadde bedt meg.
Jeg har aldri brydd meg om religion.
Jeg ble døpt som lutheraner og gikk på en kvekerskole.
Min første ektemann var jøde, min andre var en ''sånn der''...
-Når man ikke tror på noe... -Ateist.
-Er du ateist? -Jeg vet ikke.
Helt siden ulykken har jeg vært full av forskjellige følelser.
-Ulykken? -Da datteren min døde.
Hjelp meg.
-Vil du bli reddet? -Jeg vil at du redder meg.
Fra hva? Helvetet? Giftinjeksjonen?
Kragen ser så stiv ut. Hvorfor tar du den ikke av deg?
Slutt.
Vokter!
Se på meg. Jeg er så helvetes ulykkelig.
Unnskyld!
På Oz ser man sjelden sin virkelige familie, sine slektninger.
Av og til gjør man ting for deres skyld.
For å holde dem i live, holde dem hos seg.
Selv om det bare er i ens eget hode.
Har du sett! Hva gjør du i slummen?
Sjøl om du ikke er på Em City lenger, så bryr jeg meg om deg.
Helsikes pissprat! Jeg hørte på det skinnhellige pratet ditt på Em City,-
-men nå trenger jeg ikke gjøre det. Ha det.
-Ok, jeg blåser i hvordan du har det. -Hørte dere - ærlighet.
Jeg vil snakke med deg...
...om at du beskylder Wittlesey for å ha skutt Ross under opptøyene.
Beskylder?
Jeg så Wittlesey drepe Ross.
Altså...
-Jeg vil du skal fortelle alt du så. -Hvorfor? Dere beskytter hverandre.
Du begraver bare sannheten.
lkke denne gangen.
Tim...
Datteren min er i byen. Mamma ligger på sykehus og kan ikke passe henne.
Venninna mi, Janice, bor her i nærheten,-
-og hun har passet Dee-Dee noen kvelder i uka.
Du har sagt at du vil møte henne, og jeg har fortalt om deg.
Så jeg lurer på, vil du spise middag med oss i kveld? Jeg spanderer.
-Ok. -Da så.
Helvetes forbanna automatjævel!
Er det noe i dette møkkahuset som funker?!
-Slapp av, det er en brusautomat. -Den åt opp dollaren min.
-Det står et nummer på siden. -Faen heller!
Føles det bedre?
Ja, mye bedre.
-Jeg kan ikke spille poker i kveld. -Hvorfor ikke?
Jeg skal spise middag med Diane og ungen hennes.
-Som dere vingler fram og tilbake. -Det er ingenting mellom oss.
Hvorfor ikke?
Du er den mest lettgjennomskuelige mannen i verden.
Du trakk deg unna etter opptøyene.
Helt siden Case og kommisjonen begynte å snoke.
Nei, hun besøkte meg på sykehuset.
Hva skjedde?
-Glem det. -Hvor lenge har vi kjent hverandre?
Stoler du ikke på meg?
Ok...
Jeg har lest rapporten hundre ganger.
Jeg tror ikke at Scott Ross døde sånn som det står der.
Jeg tror...at han ble drept.
-Av Diane. -Kutt ut. Har du bevis?
-Bare Schillinger. Han så henne. -Faen ta Schillinger!
Tja, da jeg spurte Diane, løy hun.
-Hvordan vet du det? -Ligger man med noen, vet man det.
Jeg må stikke.
Er Diane der?
-Diane? -Ja.
-Er du klar? -Straks.
Jeg skal gå rett på sak. Du tviler på det som skjedde Scott Ross.
Husker du blikket hans da han skjøt deg?
-Ja. -Husker du hva som skjedde?
-Jeg har forsøkt, men det går ikke. -lkke jeg heller, det gikk så raskt.
Jeg handlet som jeg gjorde, for at han ville drepe deg.
Og det rettferdiggjør det?
Hvis jeg er enig med deg, strider det mot alt jeg tror på.
Jeg mener bare at ikke alle lever i samme verden som deg.
De fleste av oss prioriterer det som må gjøres.
Hei, jenta mi.
Dee-Dee.
Vil du fortsatt spise middag?
Nei.
Hei, Augustus.
-Det kaller jeg skittent. -Sop det opp.
-Tilstå, karer. -Kan du bevare en hemmelighet?
Spørsmålet er om jeg vil. Vask klærne mine i en måned.
-Ei uke. -Tre. To og en halv.
-Vi graver en tunnel. -En flukttunnel.
Du sa at du skulle grave deg ut da vi kom hit.
Det høres sprøtt ut, men det går an.
Vi graver om natta og dekker det til daglig.
-Og kaster jorda i vasken? -Ja, det var Rebadows idé.
-Vil du bli med oss? -Er hullet handikaptilpasset?
Jeg skal holde på hemmeligheten. Husk å brette sammen klærne mine.
Det ryktes at du skal drepe Adebisi.
-lkke hør på rykter. -Jeg advarer deg.
Skjer det Adebisi noe, får du skylda.
Husk hvor mye du skylder meg.
-Hvor lenge skal du true med det? -Så lenge vi er her.
Det jeg liker med deg, er at du er en familiemann.
Du liker jobben din, men elsker familien din.
Vi har nok ikke noe å snakke om.
Vokter!
Eldre brødre går i bresjen, herder foreldrene.
-Hvordan går det, lillebror? -Hei, Mark.
-Sett deg. -Uff-da...
Når du har den stemmen, så er det noe dritt på gang.
Det gjelder Schibetta. Jeg kan ikke beskytte deg i lengden.
-Hva mener du? -Det er det gamle vanlige.
Enten får han det som han vil, eller så kommer du i fengsel.
Feilen er ikke hans, men din.
Tid for en ny moralpreken... Jeg mente ikke å drepe noen.
Jeg prøvde bare å tjene penger til husleia.
Vær så snill... Nei!
-Gisante sa ''skyt'', så jeg skjøt. -Du skjøt ham, punktum.
Nå utnytter Schibettas karer det.
-Du må gå til politiet. -Fleiper du?!
-Du drepte en mann. -Ofrer du din bror for jobben din?
Skal jeg sone for din forbrytelse? Jeg lever på en løgn.
Jeg kan bli dømt til døden.
Hvem vet hvor langt Schibetta driver dette?
-Hvor mange flere dør? -Jeg er lei for det, Leo.
Han sa ''skyt''. Vær så snill, ikke gjør det mot meg.
Du gjorde det mot deg selv.
Du må gå til politiet. Jeg blir med deg hvis du vil.
Men du må gå til politiet.
Jeg har sprayet ut rottegift.
Du burde brukt fellene. Nå dør de inne i veggene.
-Det stinker i en uke. -Men det merker jo ikke du, Adebisi.
Når du sier sånne ting, så sårer du meg.
-Jeg vil bare at vi skal være venner. -Venner?
Ok, kamerat, hent en sjokolade til meg.
Så gjerne. Det går greit.
Bitch...
Jeg har tenkt på det du sa om å drepe Schibetta.
-Gjør du det? -Nei, men vi kan gjøre en handel.
Her skal du få høre. Schibetta har noe på fengselsdirektøren.
Og jeg tror ikke at han bryr seg om noen kverker degosen.
-Dør han, blir det etterforskning. -Du skal bare bremse Schibetta.
La Glynn feie dritten under teppet.
Du, du og jeg...
...kan danse tango.
Jeg har tatt dansetimer i fall du skulle by meg opp...
Her...
Litt til.
-Hva skjedde? -Schibetta kastet opp og pisset blod.
Jeg tror at han er blitt forgiftet.
Jeg vil at du gir Adebisi til meg.
Nei.
Nei! Var det Adebisi, så straffer jeg ham.
-Leo... -lkke kall meg Leo.
Er det en trussel eller en spøk?
Min bror går til politiet. Vi to er ferdige med hverandre. Forstått?
-Hva gjør du på kjøkkenet? -Schibetta er borte. Dere skal ut.
-Vi driver kjøkkenet uten Schibetta. -Feil.
Dere er blitt omplassert til klesfabrikken.
-Vi sees snart. -Sy en kjole til meg.
Litt gift... Og alle rottene forsvinner.
Kan jeg bevise at du skadet Schibetta, forsvinner du også.
Jackson Five, brødrene Kennedy, brødrene Marx...
Når brødre samarbeider, skjer det ting.
Når de ikke gjør det... Er livet for jævlig.
Det koster deg ti dollar å komme inn.
Du brakk nesa mi!
Vent der, legen kommer snart.
-Hva gjør du her? -Sjekker min knekte nese.
-Lei for det. -Ja, sikkert...
-Jeg skal endelig slippe denne. -Hvorfor tror du at jeg bryr meg?
Hadde det ikke sett troverdig ut, ville ikke Beecher gått på det.
Schillinger sier at vi må samarbeide.
Men når Beecher er død, skal du og jeg gjøre opp.
Bare si fra.
-Du kan ta ham. -Kom med armen.
Morsomt...
-Har du aldri prøvd bryting før? -Én gang...på high school.
Men da jeg hørte at beinet til en fyr brakk, ga jeg meg.
-Sett ditt sterkeste bein bak deg. -Hvilket er det?
Man skal gripe tak rundt midjen på motstanderen og få ham på ryggen.
-Du tok nakkegrep. -Jeg glemte å nevne det.
Rolig...
-Det var bra. -Du lar meg vinne.
-Det gjør du. -Ok, neste gang gjør jeg ikke det.
Én gang til.
-Dette er et dumt drittspill. -Gi det en sjanse.
-Sånt kan du ikke gjøre. -Det er for mange regler.
Som om det ikke er det i bryting.
-Det er mitt trekk. -Jeg vil snakke med deg.
-Hva har du gjort nå? -lkke noe.
Gjør en noe galt, blir en tilkalt til hans kontor. Nå har han dårlig nytt.
-Hva vil du? -Skal jeg si det med ham til stede?
-Ja. -Din kone er død.
Hva?
Hun begikk selvmord.
Herregud...
-Hvordan? -Kvelning.
Hun låste seg inn i garasjen og lot motoren gå.
-Og barna? -De har det bra.
Hvor er ungene mine? Jeg vil snakke med dem.
-Jeg har ordnet et besøk i morgen. -Ok.
Beecher...jeg er lei for det. Kan jeg gjøre noe?
-La hun igjen noe brev etter seg? -Jeg vet ikke.
Det gjorde hun sikkert.
Jeg skal forsøke å finne det ut.
Vil du fortsette å spille sjakk?
Vil du bryte?
Vil du være alene?
Jeg er lei for det...
Vil du gråte, så gjør det. Det er ingen som ser.
Alt i orden.
Posten!
Tobias, du har fått brev.
Konvolutt fra Cartier...
Jeg hørte at kona tok livet av seg.
-Hva er det? -Herregud...
Det er fra Genevieve.
Hun skriver at jeg drepte både henne og den lille jenta.
Å, Toby...
-Hvor er de? -På lekerommet.
Toby, vent!
Hva er det, bestemor?
Det var de som fant henne.
Gå forsiktig fram.
De har ikke sett deg på over ett år, og dette stedet...
Vi burde kanskje ikke kommet hit så fort. De er fortsatt sjokkert.
-Vil du ikke at jeg skal treffe dem? -Jo, men ikke sånn. lkke nå.
Jeg skjønner.
Ta dem med hjem, bestemor.
-Å, Toby... -Se til helvete å komme dere ut!
Hva er det, Beecher?
Jeg har ødelagt livet mitt.
-Jeg er helt alene. -Det er du ikke.
Det går bra.
lkke rør meg!
Menn og koner...
Vi vil ha betingelsesløs kjærlighet av foreldrene våre.
Får vi ikke det, finner vi noen, hvem som helst, og gifter oss.
Så plager vi hverandre resten av livet-
-for å bevise at vi ikke fortjente betingelsesløs kjærlighet.
l et ekteskap må man sone for forbrytelser man aldri har begått.
-Hore. -Kødd.
Bilen min har brutt sammen, kan du kjøre meg hjem?
-Pete? -Hei, Ray.
-Unnskyld, du jobber. -Nei, kom inn. Kanskje du kan...
Disse ordene har William Giles gjentatt gang på gang.
-Hva betyr de? -Aner ikke.
Jeg har virkelig forsøkt å få ham til å åpne seg, men...
Jeg tenkte at hvis jeg skriver dem ned,-
-ser jeg kanskje en forbindelse.
-Amore: kjærlighet. Syk kjærlighet. -Jeg har forsøkt det.
''Sick'' og ''Amore''... ''Sickamore''?
Gate...
''Sycamore Street.''
''Broome Street.''
-Sycamore Street, Broome Street... -Sycamore og Broome.
-Hva skjedde der? -Det var der min mann ble drept.
Åpne Giles celle.
Jeg har fått ordre om å ikke...
Jeg har ikke tid til å vente. Hør på stemmen min.
Slipp meg inn.
Drepte du min mann? Er det det du har forsøkt å fortelle?
-Er det en tilståelse? -Nei, nei...
-Hva er det da? -Peter, Peter Marie...
lkke begynn med det igjen.
Min mann døde på hjørnet av Sycamore og Broome.
Noen dyttet ham av en lastebil.
-Var det deg? -Nei.
-Øyne. -Øyne...
Du så Leonard bli dyttet?
Hva skjedde?
Smell, sprekk...
...knekkes.
Ja, han brakk nakken. Men hva skjedde før det?
Hvem dyttet ham?
Vær så snill... Hvem dyttet ham?
-''Aim''... -Hva mener du med det?
''Aim, Aim, Aim''!
En familie er beslektet med blods- bånd og kan be hverandre om alt:
Lyve, dø for en - alt utenom å få låne den nye luksusbilen.
For da krysser man en grense.
-O'Reily? -Fikk du tak i det?
Vis meg det du har først.
Jeg skjønner at man betaler for pupper, men for det?
Hva er det du pønsker på? Hvorfor skulle jeg stjele det?
-Fordi den er hennes. -Det er Nathans, hva?
Ok. Hvis jeg ikke visste bedre, ville jeg tro at du var forelsket.
Er det så utrolig? At jeg er forelsket?
Du, jeg, hvem som helst... lkke på Oz.
Du tar feil.
-Dr. Nathan. -Hei.
Hva vil du?
Hvorfor ga ikke du meg cellegiftbehandling sist?
Det kan sykepleieren gjøre selv.
Cellegiften gjør meg ganske dårlig, så jeg bør nok undersøkes.
Jeg ber Dr. Prestopnik undersøke deg i ettermiddag.
-Nei, jeg vil at du skal gjøre det. -Jeg er opptatt.
-Med hva da? -Det angår deg ikke. Jeg legger på.
-lkke bli sint. -Du må slutte å ringe hele tiden.
-Jeg legger på nå. -Vent litt...
Jeg elsker deg.
-Hva handlet det om? -Ryan O'Reily.
Han ringer meg ti ganger om dagen.
-Han skriver brev... -Kjærlighetsbrev?
-Han skremmer meg. -Du har vel ikke oppmuntret ham?
Jeg bare spør, for du sa at du følte deg tiltrukket av ham.
Det vet jeg, men jeg sa ingenting. Jeg var bare en god lege.
Det sverger jeg på.
-Skal jeg snakke med ham? -Hvis du tror det hjelper...
Det kan ikke skade.
Har du noe imot at jeg leser dem?
Kom inn og sett deg, Ryan.
-Hvordan går det med deg? -Enkelte dager er bedre enn andre.
Du har hatt noen tøffe uker.
Brystkreft, operasjon, cellegift. Sånt er vanskelig å venne seg til.
Det jeg mener er at livet ditt har vært i fare, og nå...
...har du gode sjanser til å bli bra.
Så all frykten du opplevde,-
-må erstattes med noe annet.
Andre følelser, som dem for Dr. Nathan.
-Du har vært veldig opptatt av henne. -Hun reddet jo livet mitt, for faen!
Det er fort gjort å ta feil av takknemlighet og kjærlighet.
-Så følelsene mine er ikke ekte? -Jo visst, for deg.
Men Dr. Nathan ser det fra et annet perspektiv.
Og hvis du bryr deg om henne,-
-må du respektere det.
lkke skriv og ring.
Noen ganger trenger jeg bare å høre stemmen hennes.
Ja visst, jeg forstår det.
Men hun vil ikke høre din.
Ekte kjærlighet er gjensidig.
Begge parter må være glad i hverandre.
Hvis den ene parten ikke stiller opp på det...
-...da heter det besettelse. -Nei, du tar feil.
Følelsene mine for henne er det sanneste og beste-
-som har skjedd meg i hele mitt fordømte liv.
-Det skal du ikke få ta fra meg. -Det var ikke...
Er hun for god for meg?
Hils henne og si dette: Jeg elsker henne.
Hun kan sende meg til tusen psykologer, isolere meg i en evighet-
-men ingenting kan forandre mine følelser for henne. Oppfattet?
Takk.
-Du gikk ut med henne, hva? -Hun er gift.
-Knullet du henne? -Du må kutte ut.
-Du må gjøre dette for meg. -Men det er jo slemt.
Du ba meg la være å være slem.
Gjør dette...en gang...for meg.
Ok.
-Jeg elsker deg, broren min. -Og jeg deg.
-Du ville snakke med meg. -Sett deg.
Politiet har funnet en død person som de tror er din mann.
-Min mann? -Han ble myrdet.
Herregud, herregud!
Fra tid til annen husker jeg ting jeg gjorde som barn.
Eller ting jeg ble utsatt for av min far, min bror eller et søskenbarn.
En skade, noe ydmykende...
Det føles som om det rammet en annen for 1 00 år siden.
Jeg er usikker på om det overhodet skjedde.
Man kan ikke leve livet sitt utifra en liten gutts oppfatning,-
-utifra et ekko av et minne.
Man må glemme all den dritten.
Man må begynne på nytt.
Hver eneste dag...
...må man begynne på nytt.